Kom igen bara, era nedrans svin!
Ducka, Mikey!
- Jag är träffad, Charlie. - Du klarar dig, håll ut Mikey.
Ni tar mig inte levande, era jävlar!
- Behöver jag presentera mig? - Jag vet vem du är.
Bra, jag vet vem du är också.
Min bror har blivit skjuten, Stanley. Han behöver vård.
Tillåt mig att kommentera din bror, Burns.
Som du vet är det jul snart.
Den här julen kommer att förändra en hel del för unge Mickey.
På juldagen kommer han att föras från fängelset i Baylon...
...för att hängas till dess döden inträder.
- Du är polis, inte domare och jury. - Jag är vad jag vill, Burns.
- Så vad vill du? - Jag vill ha Arthur Burns.
Min bror och jag rider inte tillsammans längre.
Tänk igenom det ett slag.
- Vad är det som händer, Charlie? - Det är okej, Mikey.
Australien.
Vilket slags helvete är det här?
Jag har umgåtts med dåliga män i hela mitt liv.
Jag var i armen i 22 år. Jag kan din typ.
Jag dödar dig om du rör min bror igen.
Inbilla er inte något, Burns. Jag ska civilisera den här platsen.
Vad pratar du om Stanley?
Lyssna noga nu, prata inte.
Tyst, Mikey. Det kommer att bli bra.
Jag har ett förslag.
Jag vet var Arthur Burns håller hus.
Det är ett gudsförgätet ställe.
De svarta går inte dit, inte spanarna...
...inte ens mina trupper.
Tids nog kommer säkert prisjägarna att få tag på honom.
Men jag har andra planer. Jag tänker ta honom.
Jag ska visa att han bara är en man. Jag tänker skada honom.
När ni är färdig, sir.
Vad skadar honom mest? Jag har noga övervägt det.
Jag har insett att jag måste bli mer innovativ.
Lyssna bara.
Anta att jag ger er en möjlighet att rädda Mikey från galgen.
Anta att ni fick en häst, och ett vapen.
Anta att ni och er bror benådas.
Anta att ni får en chans att sona de brott som uppenbart tynger er.
Anta att ni får till julen på er. Berätta nu vad jag vill ha.
- Ni vill att jag ska döda min bror. - Jag vill att ni dödar er bror.
Arthur Burns är ett monster. En vederstyggelse.
Du gjorde rätt som tog Mikey och lämnade Arthur.
Det som hände familjen Hopkins är oförlåtligt.
Jag har aldrig sett något värre. Visste du att Eliza Hopkins var gravid?
Ni har ouppklarade affärer med er bror. Ni har nio dagar på er, Burns.
- Kasta på dem. - Jag träffade!
Avstigning!
Mannen i vagnen är Mike Burns.
En nere och två kvar, mina herrar.
Säkrast att du tar de andra två med.
Jag ska... civilisera det här landet.
Känn dig som hemma, Mikey.
- God kväll, fru Stanley. - God kväll, herr Broussard.
Han ser inte så farlig ut längre, eller hur?
Martha?
- God kväll, mina herrar. - Du borde inte komma hit.
Kan inte en dam besöka sin make på arbetet?
Kan ni vänta utanför?
Vi har pratat om det här tidigare. Det är olämpligt...
Du har varit borta i tre dagar, Morris. Det är så ensamt och tyst utan dig.
- Kommer du hem nu? - Jag har saker att göra.
Jag ber officer Dunn att eskortera dig hem så kommer jag snart.
- Du ser förskräcklig ut, Morris. - Ja, jag vet.
- Dunn! - Vem är det där?
- Det är ju bara en pojke. - Inte så länge till.
Det räcker!
Eskortera min fru hem och stanna tills jag återvänder.
- När kommer du, älskling? - Senare.
Prata aldrig med min fru om sådant igen, förstått!
Vad som hände tidigare är mellan dig och mig.
Det skulle bli konsekvenser om det offentliggjordes.
Eliza Hopkins var en god kristen, och min vän.
Jag ber Gud att hennes död var snabb och smärtlös.
- Den var det, eller hur? - Martha, kan vi inte prata om annat?
Kom hit, kapten Stanley.
Min stackars make.
Hur ser din verklighet ut?
Var inte dyster. Jag delar dina bördor med dig.
Jag tror på dig.
Håll dig nere. Stanna i sängen.
- Vad i Guds namn? - Jag sköt av mig tårna.
Här finns inget att se, gå tillbaka till sängs.
Gå tillbaka in, Martha.
Förbannade flugor.
Döda en och ett dussin nya kommer till begravningen.
Jag ber tusen gånger om ursäkt. Det ser ut som om jag är lite på snusen.
Det där är inte nödvändigt. Vi är båda vita män.
Tillåt mig att presentera mig. Jag heter Jellon Lamb.
Äventyrare, världsmedborgare ... och en bildad man.
Vem är ni, sir? Hur kan jag tilltala er?
Självklart, bara en obetydlig detalj.
Förlåt, men jag har varit fast härute med bara "grisen" här att prata med.
Stackars, Dan O'Reilly.
Sätt er och drick med mig.
Mer struntprat om irländare så skjuter jag er, herr Lamb.
- Förstår du? - Klart som vattnet i Ennis, sir.
Då skålar vi för irländarna. De finaste män som skalat en potatis.
- Brukar ni be, herr Lamb? - Nej.
Jag brukade vara troende...
...men det här belägrade landet har fått min gudstro att...
...gå upp i rök.
Låt oss istället skåla för den Gud som glömt oss.
Men först, en gyllene regel. Skåla aldrig med en okänd.
Jag heter Charles Murphy.
Har ni läst "Om arternas uppkomst" av Charles Darwin?
Han hade de mest fascinerande teorier. Skrämmande saker.
Darwin studerade aboriginer och hävdar att vi i grunden är lika.
Han påstår att vi delar släktskap med aporna.
Ryssland, Kina, Kongo. Jag har sett många okända folkslag.
Men inget, inget kunde förbereda mig för den här gudsförgätna hålan.
Ni förstår, ... jag är något av en lycksökare.
Och vilken lycka jagar ni här?
Jag tänkte just fråga er detsamma. Släpp mig, annars skär jag halsen av er.
Vi är vita män, sir. Inte vildar.
Han sitter däruppe, i de melankoliska bergen.
Några påstår att han sover i grottor som en vilde.
De svarta tror att han är en ande. Polisen kommer aldrig att ta honom.
Vanlig jakt är verkningslös för hans gömställe är ointagligt.
Så, jag väntar ut honom Jag väntar.
Vänta du, vänta här prisjägare.
Häng honom!
Ära våra hjältar, erövrarna.
Vilken sorglig spillra av mänsklighet. Vilken liten hög av skit.
- Inte riktigt den vi ville ha, kapten? - Rättvisa kommer att skipas.
Spara dina visdomsord till mobben, Stanley.
Har han berättat var hans bröder är?
Med all respekt, herr Fletcher. Överlåt polisarbetet åt polisen.
Vilken skithög. Bättre än inget ändå, förmodar jag.
"När?" frågade månen stjärnorna.
"Snart," sade vinden som följde honom hem.
"Vem?" frågade det gråtande molnet.
"Han," sade ryttaren. Torr som ett ben.
Mina rosor är fina, jag har gröna fingrar.
Jag tänkte just på England.
Saknar du det aldrig, Martha?
Man kan sakna mycket. Både där och här.
Det här tar bort huvudvärken.
Ät er frukost nu så inte flugorna hinner före.
- Äggen är tillagade med egna händer. - Ägg har aldrig smakat bättre, frun.
- Du är en bra man, Morris. - Och du är en bra kvinna, Martha.
- Får vi sällskap? - Jag är rädd för det.
Kapten!
Ursäktar du oss, Martha?
- Det gör mig inget, Morris. - Nej, det här är ett polisärende.
Hur vågar du komma hit i det skicket? Vad vill du?
Vi kom just från Arookabergen, sir. Vi omringade sex svarta rebeller.
Sean dödade en av dem. Jag trodde ni ville veta direkt.
Kapten? Kapten?
- Lämna dörren öppen, det är kvavt. - Ja, sir.
- Har ni kedjat dem tillräckligt? - De är säkert fjättrade, sir.
Kom hit, Jacko.
Fråga hur länge de gömt sig uppe i bergen.
Han säger att de är trötta.
Ni kommer att få en lång skön vila-
- om ni inte öppnar era käftar och börjar prata, era svarta vildar!
Vänta utanför, sergeant. Jag kallar på er om ni behövs.
Fråga dem igen. Hur länge har de gömt sig i bergen?
Han säger att de bor där, inte gömmer sig.
- Fråga hur länge de bott där? - De har alltid bott där, kapten.
- Fråga om de sett en vit man däruppe. - Jag ska fråga dem, kapten.
Dom har sett vit man. Vit man fångar dem.
Jag menar inte poliser.
Den här mannen, en man med den här mannen-
- en vit man.
Den här mannen, den här mannen.
Mannen på bilden, han bor i en grotta.
Hundman, stor man.
Hundmannen sover aldrig. Han sitter där hela dagen.
Sitter i en grotta, högt upp. Han bor med liten man... och svart man.
Går inte att fånga, går inte att döda.
- Han är hund. - Äter han hund?
Nej, kapten. Han har förvandlats till hund.
Hans hår och tänder växer, och en svans växer ut.
Han står på sina ben så här, och han ylar...
"När?" frågade månen stjärnorna.
"Snart," sade vinden som följde honom hem.
"Vem?" frågade molnet som började gråta.
"Jag," sade ryttaren. Torr som ett ben.
"Hur?" frågade solen som smälte marken.
"Varför?" frågade floden som vägrade rinna.
"Var?" frågade den ljudlösa blixten.
"Här," sade ryttaren och tog upp sitt gevär.
- Kaptenen är svag, en vek man. - Tror du att han är svag, Lawrence?
Vi är här för att få bukt med niggerna och han har inte åstadkommit något.
De svarta jävlarna kör över oss. Han är fel man för jobbet.
Det här är inte London. Det här är för fan Australien.
Har jag nämnt att jag vill knulla hans fru?
- Somna om igen, snälla Paul. - Men jag vill knulla hans fru.
Om jag hade ditt gristryne till kärring så skulle jag också vilja knulla henne.
- Jag vill knulla hans fru. - Okej, alla vill knulla fru Stanley.
Hon får inget av kaptenen, vet ni varför?
För att han är mjuk?
Han har annat att tänka på. Han har ställt till det för sig.
- Han har ju pojken? - Han lät den andra gå.
Hämtade bra medicin åt honom. Kommer behöva sova och vila.
Gråt inte. Allt blod borta, bra och rent.
Kommer behöva sova och vila.
God eftermiddag, herr Broussard. Glöm inte att lägga undan en kalkon.
- Självklart, Fru Stanley. - Är allt väl?
- Gå hem din dumma kossa. - Förlåt, vad sa ni?
Ni kanske borde fråga er man, fru Stanley.
Heliga guds moder, se vem som återuppstått.
- Han bättre nu sen jag fixat. - Han ser inte bättre ut.
- Det jag uppskattade mest när jag var borta var att slippa se dig hela tiden.
Utan mig hade du varit dingomat, jag var 30 meter ifrån och...
Blåste huvudet av den svarta jäveln. Det var vackert.
Visa lite respekt, annars kanske jag måste skjuta dig...
...med min nya Winchester.
Skit! Det gjorde ont!
- Charlie. - Försiktigt.
- Vill du veta varför jag återvänt? - Jag vet varför, Charlie.
Se på det där.
Var ödmjuk, Charlie. Det här är dagens slut.
Du är min bror, vi hör ihop. Vi är en familj, allihop.
- Ja, jag förnyade nyss bekantskapen. - Samuel?
- Var tolerant, Samuel är bara en pojke. - Han är ett ondskefullt kräk.
- Var är Mikey, Charlie? - Han stannade i Clarence.
- Lämnade du honom? - Han mötte en flicka.
- Mötte Mikey en flicka? - Ja.
- Vad heter hon? - Molly.
Molly O'Boyle.
Utan tvekan en rödhårig skönhet.
- Som solnedgången. - Ja, som solnedgången.
Vad gör hon, den här Molly O'Boyle?
Jag är trött, Arthur.
- Är hon farmardotter, lagar hon god mat? - Kan du sluta?
Mikey är inte som oss. Vi kommer att kastas i djupen.
Vet du att han dyrkar dig? Det fanns en tid då vi båda gjorde det.
Mikey förtjänar bättre.
Du gjorde rätt som stack, ta honom med dig.
Jag behöver vila.
- Mary O'Boyle. - Molly, Arthur.
På julens femte dag så gav min kära mig,
fem klösande katter, fyra dinglande snaror,
tre hackande kråkor, två pissande hundar...
...och lille Mikey hängandes från ett päronträd.
Bara fem dagar kvar, Mikey.
Martha.
När sergeant Lawrence sa att pojken snart inte var en pojke längre...
...vad menade han med det?
Sergeant Lawrence är en ignorant buse. Bara ignorera...
Vad menade han? Vad har pojken gjort?
Han är med i Burns gäng. Det finns saker en kvinna...
Jag ställde en fråga. Vad hände Eliza?
- Hon var min vän! - Det är nog nu.
Huvudvärk, kapten Stanley?
Vad kan jag göra för er, herr Fletcher?
Det ryktas att era män fångade ett halvdussin svarta rebeller i förrgår-
- och att en av dem blev skjuten.
- Har du problem med det? - Ja, kapten.
I dag kom besked från Eight Mile Creek. Dan O'Reilly har attackerats.
- Är du säker på att det var svarta? - O'Reilly hade så många spjut i sig-
- att han såg ut som en igelkott.
Det är enkelt, kapten. Det kallas vedergällning.
En av deras mot en av våra.
Gör jobbet jag anställde er för.
Om någon måste dödas så får det inte finnas några vittnen.
Jag skickar ut trupper idag.
- Är vi klara? - Jag tänker låta Mike Burns pryglas.
- Vad! -100 piskrapp.
Tack, jag tänkte ni skulle vilja ha lite te.
- Sätt er ned, snälla. - Tack, det ska smaka gott.
- Kan jag göra något mer? - Tack, det är bra.
Då lämnar jag er ensamma.
En smart och väluppfostrad kvinna. Du skötte dig bra, kapten.
Det ryktas att du tog Charlie Burns men att du lät honom gå.
Det ryktas att du gav honom ett förslag. Säg att det inte är sant.
Det ryktas att du erbjöd benådning till djuren som våldtog Eliza Hopkins-
- om Charlie Burns hämtade sin bror.
En benådning för de ansvariga?! Har du blivit galen?
Mike Burns är en nolla. Allt han gör är att gråta.
- Han är inte fullt tillräknelig. - Vad ni tror intresserar mig inte.
- Tror ni att ni är domare och jury? - Arthur Burns är den som måste stoppas.
Charlie Burns kommer att göra allt för att skydda sin bror Mike.
Nu behöver vi bara vänta.
Vänta? Herregud, de våldtog en kvinna.
I morgon vill jag att Mike Burns pryglas...
...100 piskrapp, som jag sa.
- Det kommer att döda honom. - Än sen?
Men om jag har rätt? Om Charlie Burns kommer tillbaka?
Då hänger vi alla.
Farväl.
Stanna här och släpp inte in någon. Jag återvänder i morgon.
Hör du mig? Snälla, stanna här.
Vad händer här?
Davenport och Matthews underhåller fången, sir.
På det viset, jag har ett uppdrag åt er.
Ouppklarade affärer i Arookabergen. Svarta rebeller, sergeant.
Ni måste hitta Jacko inom två timmar, och rekrytera nya män.
Sedan ger ni er iväg.
Din förbannade orm.
Varför står du kvar ännu? Ge dig av!
- Var är Charlie, herr Stanley? - Jag vet inte, grabben.
För ut honom, Stanley!
Ge honom till oss, Stanley!
För ut honom eller kliv åt sidan.
Vi vill ha rättvisa.
Jag skjuter den förste som rör, Mike Burns.
Ge honom till oss.
Du hörde mig, rör dig och du är död.
Tänker du skjuta din fru också?
- Martha? - För guds skull, hon var gravid.
Om den här pryglingen blir av så är det detsamma som en dödsdom.
Tänk om det hade varit jag?
Kom nu din snuskiga...
Hjälp mig.
Upp med dig, Mikey. Kämpa inte emot.
Gott folk, ni har framför er en av de blodtörstigaste brottslingar som finns.
Våldtäktsman, plundrare och mördare.
Brott av de vidrigaste slag. Han ska hängas innan årets slut.
I dag ska han pryglas som ett budskap till alla som inte följer lagarna.
Varsågoda, 100 piskrapp.
Ett!
Två!
Tre!
Han kunde få en näktergal att skämmas.
38!
39!
Fortsätt.
Ni är slut, kapten Stanley.
Du måste äta något. Tobey har gjort lite soppa.
Det är gott.
- Snälla, du behöver äta något. - Nej.
Jag är så ledsen. Jag ville bara skydda dig.
Jag trodde på rättvisa... för staden, för landet och för dig.
Nu... vet jag inte.
- Du pissar på mitt ben. - Hitta ditt eget träd då.
- Varför behövs ett träd? - Pissa inte på mig, helvete också!
De är underliga, dina vitingar.
Bra nyheter. Där är sergeant Laurie.
Vid bergets fot, ser du inte?
Jag ser fan ingenting.
- Vad? - Rök.
Kärlek...
...kärlek är svaret, kärlek och familj.
För vad är natten och dagen, solen, månen och stjärnorna...
...utan kärlek och utan att ha sina kära nära?
Vad kan vara värre än att dö oälskad?
- Vad var det? - Det lät som polisens vapen.
De skjuter svarta, så lugna dig. De är långt borta.
Bränn ner det! Bränn ned alltihop!
Stå inte där och häng!
Vad gör du?
Bränn allt!
Molly O'Boyle va? Skitsnack!
Vem fan lämnade Danny kvar ute i solen?
Jacko, din lata djävul, skulle du inte begrava honom i går?
Han stinker värre än dig.
Du pratar med fel svarting!
Lugnt nu, sergeant. Stoppa in familjelyckan och vänd dig om.
Jag tänkte stjäla en häst åt min bror, men hittade mig en polis istället.
- Skjut bara, vi är åtta till.. - Låter rättvist.
Gå in i skuggan, sergeant. Gå bakåt.
Har Charlie, Stanleys lilla medhjälpare, hittat dig än?
Gå dit bort. Duktig pojke.
Bra, lägg er ner.
- Jag vet något som du inte vet. - Tyst...
Din bror är här för att döda dig. Jag kan hjälpa dig.
Hjälp.. dig... själv... hjälp... dig... själv... för helvete!
Här får du tillbaka din kniv, din fähund.
Jag vill berätta något. Jag har haft en återkommande dröm.
Jag har inte berättat, men nu spelar det ingen roll längre.
Jag tror att jag är i vårt sovrum...
...jag letar efter något...
...och plötsligt är jag inte ensam. Jag vänder mig om...
...och där står Eliza Hopkins.
Hon är rädd. Hennes klänning är sönderriven...
...och täckt i blod, liksom hennes ansikte.
Sönderslaget och täckt av blod.
...hon håller något i sina armar.
Jag ser inte vad det är eftersom hennes hår är i vägen.
Hon går sakta mot mig...
...och ger mig ett bylte.
Jag tittar ned och ser att det är en baby.
En nyfödd, en underbar baby, Morris.
Barnet... öppnar sina ögon.
Jag känner ett tryck mot min hand, babyn har greppat mitt finger...
...och kramar det i sin lilla hand.
Sen vaknar jag.
När jag vaknat så känner jag fortfarande handen...
...om mitt finger.
Vad tror du om det?
Såja, grabben. Duktig pojke.
Snyggt och prydligt, eller hur?
Upp med dig!
Jag skulle inte göra så om jag var du. Strypsnaror är jag bra på.
Det verkar som om ni har berövats alla era talanger, herr Burns.
Att spetsas av en vilde. Så extraordinärt pikant.
Försiktigt, herr Burns.
Jag var full förut. Det var bara därför du rådde på mig.
Jag är nykter nu. Jag jobbar.
Ingen dålig arbetsdag heller. Ni irländare är niggrer vända in och ut!
Vi sätter oss... på den här stocken. Lugnt och försiktigt.
Jag borde sluta med att rädda ditt liv, Charlie.
Med tanke på omständigheterna.
"Det finns natt och dag, broder. Båda är sköna. "
"Solen, månen och stjärnorna är alla lika sköna. "
"Det blåser en vind på heden. "
"Livet är skönt, min broder. "
"Livet är skönt... broder. Vem skulle vilja dö"
Av poeten George Borrow, tror jag. Ni valde en vacker dikt.
Men du är inte min bror.
Avsluta honom.
Det här kanske gör lite ont.
Varför kan du aldrig bara... stoppa mig.
- De hänger Mikey på juldagen. - När är det jul, Charlie?
- Jag måste ge mig av. - Broder.
Var fick du tag på det?
- Jag är en kvinna med många talanger. - Det har jag aldrig tvivlat på.
- Det ser bra ut, frun. - Tack, Tobey.
Titta här...
...snö.
- Vem är det? - Doktor Bantrey.
- Är ni ensam? - Ja.
Då kan ni komma in.
Det ser inte bra ut, Morris. Pojken är döende.
Jag kan inget göra.
- Det är vackert. - Man kan aldrig få nog av naturen.
Det är en nåd att omges av den... bergen, träden, de ändlösa slätterna.
Månen och stjärnorna. Varje man kan finna frid med själv.
Till och med misantroper och de mest fördärvade syndare.
Vad är en misantrop, Arthur?
- En knöl som hatar alla andra. - Jag frågade inte dig, din svarta jävel!
Han har rätt. En misantrop hatar mänskligheten.
- Är vi misantroper? - Nej, vi är en familj.
"Adjö," sade fågeln i trädets grenar.
Farväl," sade ormen till det döende ljuset.
"Adjö," sade fisken i den sovande floden.
"Farväl," sade ryttaren, farväl och god natt.
Nej," sade stjärnorna till månen i skyn.
"Nej," sade träden som startat att gnälla.
Nej," sade dammet som förblindade hans ögon.
"Ja," sade ryttaren och siktade med sitt gevär.
Det är bäst att du går, Tobey.
Tobey...
...god jul.
God jul, kapten.
Fånge på väg! Håll er undan, vilden bits.
Rör på benen din blodtörstiga jävel! Det blir fängelset för dig.
Du trädde en lustiger dans, byracka. Men vi tog dig till slut.
- Hur går det för mig? - Bara bra, "sergeant Stoat".
Rör på dig din skumma djävul.
Titta ned i marken, din liderliga hund, Eller så piskar jag bort ditt...
...skitiga svarta skinn från din kropp. God morgon, fröken.
- Vad händer? - Det är nog Lawrence män.
- Den här pissade ner sig. - Var är nycklarna, era jävlar?
De förbannade nycklarna?
- För guds skull, snälla. - Mikey?
Se till att få honom tyst, Charlie?
Mikey! Det är Charlie.
- Jag tror vi är klara. - Lägg er ned, era jävlar.
Vi möts hos kaptenen. Vi sparar det bästa till sist!
Tillbaka!
Du ser bra ut, Samuel.
- Vi ska på... visit. - Ja.
Allt är ditt fel, Charlie. Du borde inte ha lämnat oss.
- Ska jag skära upp kalkonen? - Nej, jag gör det.
- Den finaste fågel jag sett. - Tillagad med mina egna händer.
Tack.
Vi tackar Gud för hans gåvor. Amen.
- God jul - God jul.
Vakta kvinnan, Samuel.
Om ni lämnar stolen en gång till så sticker jag gaffeln genom ert öga!
Håll käften. Jag sa, håll käften.
Det är jul.
Vad står det?
"Till min kära fru som jag älskar. Jag är ledsen. "
Ledsen för vad?
Åh, de är vackra. Jag har aldrig sett något vackrare.
Det är dags för oss.
Ni vill inte missa det här, kapten.
Sjung "Peggy Gordon" för oss Samuel.
- Charlie, precis i tid. - Mikey är död.
Lyssna, han sjunger som en fågel.
Inte i magen, Charley.
Aldrig mer.
Jag tänker gå till min bror.
Du fick mig, Charley.
Vad tänker du göra nu?
"När?" frågade månen stjärnorna.
"Snart," sade vinden som följde honom hem.
"Vem?" frågade molnet som började gråta.
"Jag," sade ryttaren. Torr som ett ben.
"Vem?" frågade solen som smälte marken.
"Varför?" frågade floden som vägrade rinna.
"Var?" frågade den ljudlösa blixten.
"Här," sade ryttaren och tog fram sitt gevär.
"Nej," sade stjärnorna till månen.
"Nej," sade träden som började att gråta.
"Nej sade dammet som förblindade hans ögon.
"Ja," sade ryttaren. Torr som ett ben.
"Nej," sade månen som vaknat från sin slummer.
"Nej," sade den gråtande döende solen.
"Nej," sade planeterna och började att snyfta.
"Ja," sade ryttaren och lade ned sitt vapen.